Eilert Sundt: Forskjell mellom sideversjoner
Ingen redigeringsforklaring |
Ingen redigeringsforklaring |
||
(26 mellomliggende versjoner av 4 brukere er ikke vist) | |||
Linje 1: | Linje 1: | ||
{{thumb|Eilert Sundt 1870.jpg|Eilert Sundt fotografert i 1870.|Frederik Johannes Gottfried Klem | <onlyinclude>{{thumb|Eilert Sundt 1870.jpg|Eilert Sundt fotografert i 1870.|Frederik Johannes Gottfried Klem}} | ||
'''[[Eilert Sundt|Eilert Lund Sundt]]''' (født [[8. august]] [[1817]] i [[Farsund]], død [[13. juni]] [[1875]] på [[Eidsvoll]]) var samfunnsforsker og teolog. Han regnes gjerne som norsk samfunnsvitenskaps far, og var førende innen [[demografi]] og [[etnologi]] her i landet selv om han ikke hadde noen formell utdanning i fagene. Gjennom en rekke skrifter tok han for seg temaer som arbeidsforhold, sosiale problemer og [[reisende folk]]. Han dro selv rundt i landet og gjennomførte intervjuer og kartlegging. Hans forskning var ikke av utelukkende akademisk karakter, men inngikk som en del av et ønske om å skape et bedre samfunn for fattigfolk.</onlyinclude> | |||
'''[[Eilert Sundt|Eilert Lund Sundt]]''' (født [[8. august]] [[1817]] i [[Farsund]], død [[13. juni]] [[1875]] på [[Eidsvoll]]) var samfunnsforsker og teolog. Han regnes gjerne som norsk samfunnsvitenskaps far, og var førende innen [[demografi]] og [[etnologi]] her i landet selv om han ikke hadde noen formell utdanning i fagene. Gjennom en rekke skrifter tok han for seg temaer som arbeidsforhold, sosiale problemer og [[reisende folk]]. Han dro selv rundt i landet og gjennomførte intervjuer og kartlegging. Hans forskning var ikke av | |||
==Familie og tidlige år== | ==Familie og tidlige år== | ||
Eilert Sundt var sønn av skipskaptein Lars Mortensen Sundt (1762–1850), som senere ble kjøpmann og postekspeditør, og Karen Bing Drejer (1777–1865). | {{thumb|Eilert Sundt med familie 1860-åra.jpg|Eilert Sundt med kona Nicoline Conradine Hansen og deres barn i 1860-åra.|Ukjent / Oslo Museum}} | ||
Eilert Sundt var sønn av skipskaptein [[Lars Mortensen Sundt (1762–1850)|Lars Mortensen Sundt]] (1762–1850), som senere ble kjøpmann og postekspeditør, og [[Karen Bing Drejer (1777–1865)|Karen Bing Drejer]] (1777–1865). Han tilhørte slekta [[Sundt (slekt fra Egersund)|Sundt]], som går tilbake til [[Torgier Halleland]] som var [[strandsitter]] i [[Egersund]] i 1630-åra. | |||
Han ble i 1859 gift med Nicoline Conradine Hansen (1822–1881). Hun var datter av forfatteren [[Maurits Christopher Hansen]] og Helvig Leschly. Ved [[folketellinga 1865]] bodde paret på [[Hegdehaugen]] i [[Vestre Aker prestegjeld|Vestre Aker]] med fire sønner i alderen fire til tolv år. | Han ble i 1859 gift med [[Nicoline Conradine Sundt (1822–1881)|Nicoline Conradine Hansen]] (1822–1881). Hun var datter av forfatteren [[Maurits Christopher Hansen]] og [[Helvig Leschly]]. Ved [[folketellinga 1865]] bodde paret på [[Hegdehaugen]] i [[Vestre Aker prestegjeld|Vestre Aker]] med fire sønner i alderen fire til tolv år. | ||
==Utdanning== | ==Utdanning== | ||
Første del av utdannelsen fikk han | Første del av utdannelsen fikk han på skolen i Farsund, der han ikke trivdes så godt. Han fortalte senere i livet at han fikk lite ut av undervisningen der, og begynte å studere selv fra tolvårsalderen. I 1832 begynte han på [[Latinskolen (Stavanger)|Latinskolen]] i [[Stavanger]], der han tok [[examen artium]] i 1835. Han begynte så å studere teologi ved [[Universitetet i Oslo|Det kgl. Frederiks Universitet]] i [[Oslo|Christiania]]. På grunn av kronisk hodepine måtte han avbryte studiene, og han ble huslærer i Farsund i 1838. Først i 1846 avla han teologisk embetseksamen. | ||
Mens han studerte begynte han, i 1845, å jobbe som lærer på [[Christiania tukthus]]. Han kom der blant annet i kontakt med [[romanifolk]], som på hans tid var kjent som «fanter» eller «tatere». Han ble nysgjerrig på hva slags liv de levde, og ble kjent med flere av dem. | Mens han studerte begynte han, i 1845, å jobbe som lærer på [[Christiania tukthus]]. Han kom der blant annet i kontakt med [[romanifolk]], som på hans tid var kjent som «fanter» eller «tatere». Han ble nysgjerrig på hva slags liv de levde, og ble kjent med flere av dem. | ||
I denne perioden ble han også venn med [[Henrik Wergeland]], og ved Wergelands bisettelse i 1845 leda Sundt studentene som deltok og holdt tale på vegne av [[Det Norske Studentersamfund]]. | |||
==Fantefortegnelsene== | ==Fantefortegnelsene== | ||
{{thumb|Oslo, Eilert Sundt byste - no-nb digifoto 20151113 00212 NB MIT FNR 12830A.jpg|Byste av Eilert Sundt på Olaf Ryes plass i Oslo, laget av Mathias Skeibrok.|[[Nasjonalbiblioteket]]|1953}} | |||
Sundt lærte seg [[romani (språk)|romanispråket]], og begynte å kartlegge de såkalte «fantefølgene» rundt om i landet. I 1850 ga han ut den første av [[fantefortegnelsene]], ''Beretning om Fante- eller Landstrygerfolket i Norge''. Den ble fulgt opp av fire tilleggsberetninger. Gjennom fortegnelsene kunne han dokumentere levekårene for reisende folk. De er også en viktig kilde til kunnskap om en del av befolkningen som i mange tilfeller ikke ble med i [[folketelling]]ene ettersom de ikke var bofaste. | Sundt lærte seg [[romani (språk)|romanispråket]], og begynte å kartlegge de såkalte «fantefølgene» rundt om i landet. I 1850 ga han ut den første av [[fantefortegnelsene]], ''Beretning om Fante- eller Landstrygerfolket i Norge''. Den ble fulgt opp av fire tilleggsberetninger. Gjennom fortegnelsene kunne han dokumentere levekårene for reisende folk. De er også en viktig kilde til kunnskap om en del av befolkningen som i mange tilfeller ikke ble med i [[folketelling]]ene ettersom de ikke var bofaste. | ||
Linje 27: | Linje 28: | ||
==Sosiale problemer== | ==Sosiale problemer== | ||
{{thumb høyre|Eilert Sundt minnesmerke Farsund.jpg|Minnesmerke med bronsebyste over Eilert Sundt utenfor rådhuset i fødebyen [[Farsund]]. |[[Bruker:Stigrp|Stig Rune Pedersen]] (2015)}} | |||
Han tok også for seg andre sosial probleme. Barn født utenfor ekteskap ble oppfatta som et stort problem. Sundt skrev to avhandlinger om dette: ''Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge'' og ''Forsatte Bidrag angaaende Sædeligheds-Tilstanden i Norge''. Han mente at problemet særlilg ramma unge kvinner, som ble sittende med skam og en unge å fø på, mens faren stakk av og dermed slapp unna problemene. Han identifiserte to faktorer som bidro sterkt til problemet, og som var utbredt på bygdene. Det ene var såkalt «nattefrieri», det vil si menn som kom med fagre løfter for å slippe til, og som deretter trakk seg eller stakk av; det andre var felles natteleie for unge jenter og gutter på bygdene, som naturlig nok førte til fristelser. Sundt mente at bøndene måtte ta ansvar for særlig dette siste punktet ved å sørge for bedre losji for tjenestefolket. | Han tok også for seg andre sosial probleme. Barn født utenfor ekteskap ble oppfatta som et stort problem. Sundt skrev to avhandlinger om dette: ''Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge'' og ''Forsatte Bidrag angaaende Sædeligheds-Tilstanden i Norge''. Han mente at problemet særlilg ramma unge kvinner, som ble sittende med skam og en unge å fø på, mens faren stakk av og dermed slapp unna problemene. Han identifiserte to faktorer som bidro sterkt til problemet, og som var utbredt på bygdene. Det ene var såkalt «nattefrieri», det vil si menn som kom med fagre løfter for å slippe til, og som deretter trakk seg eller stakk av; det andre var felles natteleie for unge jenter og gutter på bygdene, som naturlig nok førte til fristelser. Sundt mente at bøndene måtte ta ansvar for særlig dette siste punktet ved å sørge for bedre losji for tjenestefolket. | ||
Linje 32: | Linje 34: | ||
Alkoholmisbruk var også et problem han tok for seg. Avhandlinga ''Om Ædrueligheds-Tilstanden i Norge'' er basert på innsendte oppgaver fra 180 000 personer, og Sundt gikk personlig gjennom alle disse. Oppgavene ble skrevet av folkeskolelærere over hele landet, og ga opplysninger om alkoholvanene til voksne menn i skolekretsen. Han fant blant annet ut at alkoholproblemene var større blant bønder på storgårder på [[Østlandet]] enn blant småbrukere på [[Vestlandet]], og at det samtidig var verre blant gårdsarbeidere på Vestlandet enn blant gårdsarbeidere på Østlandet. | Alkoholmisbruk var også et problem han tok for seg. Avhandlinga ''Om Ædrueligheds-Tilstanden i Norge'' er basert på innsendte oppgaver fra 180 000 personer, og Sundt gikk personlig gjennom alle disse. Oppgavene ble skrevet av folkeskolelærere over hele landet, og ga opplysninger om alkoholvanene til voksne menn i skolekretsen. Han fant blant annet ut at alkoholproblemene var større blant bønder på storgårder på [[Østlandet]] enn blant småbrukere på [[Vestlandet]], og at det samtidig var verre blant gårdsarbeidere på Vestlandet enn blant gårdsarbeidere på Østlandet. | ||
Også i undersøkelser om hygiene, husliv og annet brukte Sundt folkeskolelærere, prester og andre som informanter, slik at han kunne få inn omfattende materiale. Der det ikke var mulig å bruke tallfesta materiale til å lage statistikk, tok han intervjuer. Han sørga da gjerne for å stille samme spørsmål til flere, slik at han kunne være sikker på å få et så riktig svar som mulig. | Også i undersøkelser om hygiene, husliv og annet brukte Sundt folkeskolelærere, prester og andre som informanter, slik at han kunne få inn omfattende materiale. Der det ikke var mulig å bruke tallfesta materiale til å lage statistikk, tok han intervjuer. Han sørga da gjerne for å stille samme spørsmål til flere, slik at han kunne være sikker på å få et så riktig svar som mulig. | ||
==Bygningshistorie, håndverk og husflid== | ==Bygningshistorie, håndverk og husflid== | ||
Linje 40: | Linje 42: | ||
Samme år som skriftet om bygningsskikk kom ut ga Sundt også ut ''Bidrag til Bygningsskikkenes Udvikling paa Landet i Norge'', et verk som for det meste besto av utkast til bygningstegninger. Hensikten var å gi råd om hvordan man burde bygge for å gi best mulig livskvalitet. Dette skrivet ble kontroversielt. I [[Selskabet for Folkeoplysningens Fremme]] la man i 1866 merke til at selskapet hadde stått for halvparten av kostnadene, hvilket førte til at det ble sett nærmere på verket. Det viste seg at enkelte av Sundts forslag var i strid med tilrådinger fra lokale helsemyndigheter, særlig på [[Vestlandet]]. Enkelte av disse tilrådingene hadde til og med blitt lovfesta. Eksempler på dette er at noen av Sundts tegninger plasserte utedoen under samme tak som våningshuset, og at han la fjøset tett opp til våningshuset<ref>H.O. Christophersen i forord til 1976-utgaven av ''Om Bygnings-Skikken paa Landet i Norge'' (Sundt, 1976, s. IX)</ref>. | Samme år som skriftet om bygningsskikk kom ut ga Sundt også ut ''Bidrag til Bygningsskikkenes Udvikling paa Landet i Norge'', et verk som for det meste besto av utkast til bygningstegninger. Hensikten var å gi råd om hvordan man burde bygge for å gi best mulig livskvalitet. Dette skrivet ble kontroversielt. I [[Selskabet for Folkeoplysningens Fremme]] la man i 1866 merke til at selskapet hadde stått for halvparten av kostnadene, hvilket førte til at det ble sett nærmere på verket. Det viste seg at enkelte av Sundts forslag var i strid med tilrådinger fra lokale helsemyndigheter, særlig på [[Vestlandet]]. Enkelte av disse tilrådingene hadde til og med blitt lovfesta. Eksempler på dette er at noen av Sundts tegninger plasserte utedoen under samme tak som våningshuset, og at han la fjøset tett opp til våningshuset<ref>H.O. Christophersen i forord til 1976-utgaven av ''Om Bygnings-Skikken paa Landet i Norge'' (Sundt, 1976, s. IX)</ref>. | ||
Han så for seg et større prosjekt om norsk arbeid, og tok blant annet for seg forskjellige båttyper, treskjæring og annet. ''Om Husfliden i Norge: Til arbeidets ære og arbeidsomhetens pris'' var en avhandling om [[husflid]], som han så på som et viktig redskap mot mange problemer. Han trakk blant annet fram gården [[Skattum (Østre Toten)|Skattum]] på [[Østre Toten kommune|Østre Toten]] som et eksempel til etterfølgelse: Der lagde Ole Skattum og en tjenestegutt over 12 000 treskjeer i året, noe som var en viktig attåtnæring. | Han så for seg et større prosjekt om norsk arbeid, og tok blant annet for seg forskjellige båttyper, treskjæring og annet. ''Om Husfliden i Norge: Til arbeidets ære og arbeidsomhetens pris'' var en avhandling om [[husflid]], som han så på som et viktig redskap mot mange problemer. Han trakk blant annet fram gården [[Skattum (Østre Toten)|Skattum]] på [[Østre Toten kommune|Østre Toten]] som et eksempel til etterfølgelse: Der lagde [[Ole Skattum (1799-1884)|Ole Skattum]] og en tjenestegutt over 12 000 treskjeer i året, noe som var en viktig attåtnæring. Sundt ga et eksemplar av boka til Ole Skattum samme år som den ble utgitt (se bilde nedenfor). | ||
==Annet virke== | ==Annet virke== | ||
Eilert Sundt var en av grunnleggerne av [[Selskabet for Folkeoplysningens Fremme]] i 1850, og han var formann i selskapet fra 1856 til 1866. Han var også med på å grunnlegge [[Christiania Arbeidersamfund]] i 1864, og var formann fra starten og fram til 1870. Han inngikk også i kretsen som først begynte å fremme tanken om [[samvirke]]modellen i Norge. | Eilert Sundt var en av grunnleggerne av [[Selskabet for Folkeoplysningens Fremme]] i 1850, og han var formann i selskapet fra 1856 til 1866. Han var også med på å grunnlegge [[Christiania Arbeidersamfund]] i 1864, og var formann fra starten og fram til 1870. Han inngikk også i kretsen som først begynte å fremme tanken om [[samvirke]]modellen i Norge. | ||
Fra det offentlige fikk han støtte til å drive sine undersøkelser gjennom et stipend fra regjeringa. Det ble regelmessig fornya, men etter hvert kom det kritikk mot at resultatene lot vente på seg. [[Søren Jaabæk]] krevde at støtten måtte stoppes, og til tross for støtte fra professorer, embetsmenn og en del politikere ble stipendet stoppa i 1869. En av hans støttespillere var [[Peder Fauchald]], men han hadde gått bort i 1856. Han ble utnevnt til sogneprest i [[Eidsvoll]], men dette var ikke noe han var fornøyd med, for han ville langt heller fortsette sin forskning. | Fra det offentlige fikk han støtte til å drive sine undersøkelser gjennom et stipend fra regjeringa. Det ble regelmessig fornya, men etter hvert kom det kritikk mot at resultatene lot vente på seg. [[Søren Jaabæk]] krevde at støtten måtte stoppes, og til tross for støtte fra professorer, embetsmenn og en del politikere ble stipendet stoppa i 1869. En av hans støttespillere var [[Peder Fauchald]], men han hadde gått bort i 1856. Han ble utnevnt til sogneprest i [[Eidsvoll]], men dette var ikke noe han var fornøyd med, for han ville langt heller fortsette sin forskning. Han ble allikevel stående i dette embetet til sin død. | ||
Sundt var medlem av Videnskabs-Selskabet i Christiania (nå [[Det Norske Videnskaps-Akademi]]) fra det ble grunnlagt i 1857. Han var også medlem av [[Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab]] og av Finska litteratursällskapet i Helsinki. I 1864 ble han ridder av [[St. Olavs orden]]. | |||
==Ettermæle== | |||
{{thumb høyre| Eilert Sundt gravminne Eidsvoll.jpg|Eilert Sundt er gravlagt på Eidsvoll kirkegård. |[[Bruker:Stigrp|Stig Rune Pedersen]] (2014)}} | |||
Eilert Sundts gravminne på [[Eidsvoll kirkegård]], i form av en lav obelisk med jernlenke rundt, er bevart. Det er også et malt portrett av ham i kirken, sammen med portetter av ni andre sokneprester. | |||
Han fikk etter sin død oppkalt gater etter seg på/i [[Eilert Sundts gate (Kongsberg)|Kongsberg]], [[Eilert Sundts gate (Oslo)|Oslo]], [[Eilert Sundts gate (Skien)|Skien]], [[Eilert Sundts gate (Stavanger)|Stavanger]] og [[Eilert Sundts gate (Trondheim)|Trondheim]]. På [[Olaf Ryes plass]] i Oslo står det en byste av ham. | |||
[[Universitetet i Oslo]] har oppkalt en bygning på [[Blindern (Universitetet i Oslo)|Blindern]] etter ham. [[Det samfunnsvitenskapelige fakultet (Oslo)|Det samfunnsvitenskapelige fakultet]] holder til i bygningen. Fakultetet arrangerer årlig Eilert Sundt-forelesningen til minne om ham. [[SiO barnehage Eilert Sundt]], en studentbarnehage på Blindern, har også fått navn etter forskeren. | |||
Også ved [[Universitetet i Agder]] finner man Eilert Sundt hus; det er også i Agder [[Fakultet for samfunnsvitenskap (Agder)|Fakultet for samfunnsvitenskap]] som holder til i huset. Fakultetet deler årlig ut Eilert Sundt-prisen, som er en pris til elever i videregående skole som har tatt for seg en samfunnsvitenskapelig problemstilling. | |||
[[Lister videregående skole]]s avdeling i Farsund heter [[Lister videregående skole Studiested Eilert Sundt]], og kalles ofte bare Eilert Sundt videregående. I hans fødeby finner man også idrettsanlegget [[Eilert Sundthallen]]. Kulturarrangementet [[Eilert Sundt-dagene]] arrangeres årlig i Farsund. | |||
Han metoder både for innhenting av materiale og for analyse av det ble en viktig inspirasjonskilde til senere forskere, og hans bidrag til utviklinga av norsk samfunnsvitenskap var uvurderlig. | Han metoder både for innhenting av materiale og for analyse av det ble en viktig inspirasjonskilde til senere forskere, og hans bidrag til utviklinga av norsk samfunnsvitenskap var uvurderlig. | ||
==Bibliografi== | ==Bibliografi== | ||
{{thumb|Skattum Husfliden i Norge.jpg|Ole Skattums eksemplar av ''Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris'' fra 1867.}} | |||
Det følgende er et utvalg av verker. I tillegg til disse kommer utallige artikler i aviser og magasiner og en rekke særtrykk og rapporter. | Det følgende er et utvalg av verker. I tillegg til disse kommer utallige artikler i aviser og magasiner og en rekke særtrykk og rapporter. | ||
Linje 71: | Linje 86: | ||
* ''Fjerde Aars-Beretning om Fantefolket''. Christiania. 1865. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2009092403009}} | * ''Fjerde Aars-Beretning om Fantefolket''. Christiania. 1865. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2009092403009}} | ||
* ''Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge : Tredie Beretning''. Christiania. 1866. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2009092403011}} | * ''Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge : Tredie Beretning''. Christiania. 1866. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2009092403011}} | ||
* ''Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris''. | * ''Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris''. 1867. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010020812002}} | ||
* ''Om Renlighedsstellet i Norge: til Oplysning om Flid og Fremskridt i Landet ''. Christiania. 1869. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010060806087}} | * ''Om Renlighedsstellet i Norge: til Oplysning om Flid og Fremskridt i Landet ''. Christiania. 1869. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010060806087}} | ||
* ''Om fattigforholdene i Christiania : fra den ved Christiania repræsentantskabs beslutning af 9de september 1868 nedsatte kommitte''. Christiania. 1870. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010020112014}} | * ''Om fattigforholdene i Christiania : fra den ved Christiania repræsentantskabs beslutning af 9de september 1868 nedsatte kommitte''. Christiania. 1870. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010020112014}} | ||
Linje 82: | Linje 97: | ||
==Kilder== | ==Kilder== | ||
{{thumb høyre| Eilert Sundts gate Oslo 2013 gateskilt.JPG|[[Eilert Sundts gate (Oslo)|Eilert Sundts gate]] i Oslo ble navngitt i 1879. Den er en av [[Eilert Sundts gate|flere gater i landet]] som har navn etter samfunnsforskeren. |[[Bruker:Stigrp|Stig Rune Pedersen]] (2013)}} | |||
* Munthe, Preben: [http://nbl.snl.no/Eilert_Sundt «Eilert Sundt»] i ''Norsk biografisk leksikon'' | * Munthe, Preben: [http://nbl.snl.no/Eilert_Sundt «Eilert Sundt»] i ''Norsk biografisk leksikon'' | ||
* Sundt, Eilert: ''Om bygnings-skikken på landet i Norge''. Utg. Gyldendal. Oslo. 1976. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2013102407095}} | * Sundt, Eilert: ''Om bygnings-skikken på landet i Norge''. Utg. Gyldendal. Oslo. 1976. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2013102407095}} | ||
* Sundt, Eilert: ''Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris''. 1867–68. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010020812002}} | * Sundt, Eilert: ''Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris''. 1867–68. {{bokhylla|NBN:no-nb_digibok_2010020812002}} | ||
* [http://www.arkivverket.no/URN:kb_read?idx_kildeid=9886&idx_id=9886&uid=ny&idx_side=-9 Farsund i Vanse, Ministerialbok nr. A 2 (1815-1836), Fødte og døpte 1817, side 9] | |||
* {{folketelling|pf01038011009804|Eilert Sundt|1865|Vestre Aker prestegjeld}} | * {{folketelling|pf01038011009804|Eilert Sundt|1865|Vestre Aker prestegjeld}} | ||
* [http://www.arkivverket.no/URN:kb_read?idx_kildeid=497&idx_id=497&uid=ny&idx_side=-121 Eidsvoll i Eidsvoll, Klokkerbok nr. I 3 (1871-1877), Døde og begravede 1875, side 236] | |||
* [http://snl.no/Sundt%2Fslekt_fra_Egersund Sundt - slekt fra Egersund] i ''Store norske leksikon'' | |||
* [http://www.arkivverket.no/arkivverket/Arkivverket/Kristiansand/Nettutstillinger/Kjente-personer/Eilert-Sundt Eilert Sundt (1817–1875)], nettutstilling fra [[Statsarkivet i Kristiansand]] | |||
* [http://www.norgeskirker.no/wiki/Eidsvoll_kirke Eidsvoll kirke] på Norges kirker | |||
==Eksterne lenker== | |||
* {{hbr1-1|pf01038011009804|Eilert Sundt}} | |||
{{DEFAULTSORT:Sundt, Eilert}} | {{DEFAULTSORT:Sundt, Eilert}} | ||
Linje 92: | Linje 116: | ||
[[Kategori:Teologer]] | [[Kategori:Teologer]] | ||
[[Kategori:Prester]] | [[Kategori:Prester]] | ||
[[Kategori:Forskere]] | [[Kategori:Forskere]] <!-- Ligger i denne kategorien fordi vi ikke har noe mer spesifikt på samfunnsforskere --> | ||
[[Kategori:Etnologer]] | |||
[[kategori:Farsund kommune]] | [[kategori:Farsund kommune]] | ||
[[Kategori:Oslo kommune]] | [[Kategori:Oslo kommune]] | ||
[[Kategori:Fødsler i 1817]] | [[Kategori:Fødsler i 1817]] | ||
[[Kategori:Dødsfall i 1875]] | [[Kategori:Dødsfall i 1875]] | ||
{{F2}} | |||
{{bm}} |
Nåværende revisjon fra 12. mai 2023 kl. 07:38
Eilert Lund Sundt (født 8. august 1817 i Farsund, død 13. juni 1875 på Eidsvoll) var samfunnsforsker og teolog. Han regnes gjerne som norsk samfunnsvitenskaps far, og var førende innen demografi og etnologi her i landet selv om han ikke hadde noen formell utdanning i fagene. Gjennom en rekke skrifter tok han for seg temaer som arbeidsforhold, sosiale problemer og reisende folk. Han dro selv rundt i landet og gjennomførte intervjuer og kartlegging. Hans forskning var ikke av utelukkende akademisk karakter, men inngikk som en del av et ønske om å skape et bedre samfunn for fattigfolk.
Familie og tidlige år
Eilert Sundt var sønn av skipskaptein Lars Mortensen Sundt (1762–1850), som senere ble kjøpmann og postekspeditør, og Karen Bing Drejer (1777–1865). Han tilhørte slekta Sundt, som går tilbake til Torgier Halleland som var strandsitter i Egersund i 1630-åra.
Han ble i 1859 gift med Nicoline Conradine Hansen (1822–1881). Hun var datter av forfatteren Maurits Christopher Hansen og Helvig Leschly. Ved folketellinga 1865 bodde paret på Hegdehaugen i Vestre Aker med fire sønner i alderen fire til tolv år.
Utdanning
Første del av utdannelsen fikk han på skolen i Farsund, der han ikke trivdes så godt. Han fortalte senere i livet at han fikk lite ut av undervisningen der, og begynte å studere selv fra tolvårsalderen. I 1832 begynte han på Latinskolen i Stavanger, der han tok examen artium i 1835. Han begynte så å studere teologi ved Det kgl. Frederiks Universitet i Christiania. På grunn av kronisk hodepine måtte han avbryte studiene, og han ble huslærer i Farsund i 1838. Først i 1846 avla han teologisk embetseksamen.
Mens han studerte begynte han, i 1845, å jobbe som lærer på Christiania tukthus. Han kom der blant annet i kontakt med romanifolk, som på hans tid var kjent som «fanter» eller «tatere». Han ble nysgjerrig på hva slags liv de levde, og ble kjent med flere av dem.
I denne perioden ble han også venn med Henrik Wergeland, og ved Wergelands bisettelse i 1845 leda Sundt studentene som deltok og holdt tale på vegne av Det Norske Studentersamfund.
Fantefortegnelsene
![](/thumb.php?f=Oslo%2C_Eilert_Sundt_byste_-_no-nb_digifoto_20151113_00212_NB_MIT_FNR_12830A.jpg&width=291)
Sundt lærte seg romanispråket, og begynte å kartlegge de såkalte «fantefølgene» rundt om i landet. I 1850 ga han ut den første av fantefortegnelsene, Beretning om Fante- eller Landstrygerfolket i Norge. Den ble fulgt opp av fire tilleggsberetninger. Gjennom fortegnelsene kunne han dokumentere levekårene for reisende folk. De er også en viktig kilde til kunnskap om en del av befolkningen som i mange tilfeller ikke ble med i folketellingene ettersom de ikke var bofaste.
Romanifolk hadde et dårlig rykte. De ble ansett for å være tyvaktige og for å kjenne trolldomskunst, og ble ofte jagd fra gårder og bygder. Ungene fikk ikke skolegang, og de hadde liten mulighet til å få hjelp med helseproblemer. En løsning mange gikk inn for var å forsøke å få dem bofaste, og å få ungene gjennom folkeskolen og konfirmasjonsundervisning. Sundt mente at dette var en god løsning, og han gikk derfor blant annet inn for å opprette en omstreifermisjon.
Demografi
Sundt la også merke til at det var mange andre sider ved fattigdommen enn omstreiferlivet. Et utbredt problem var at unge familier slet med å skaffe mat til seg selv og barna. Mange mente at dette skyldtes at ungdommen hadde blitt så lettsindig at de stifta familie før de var sikre på at de hadde et levebrød. Sundt gikk systematisk til verks, og i utredninga Om Giftermaal i Norge viste han at de store fødselskullene ikke skyldtes lettsindighet, men at det var så mange mennesker som var i rett alder for å stifte familie. En generasjon tidligere – i generasjonen til de som kritiserte ungdommen – hadde det nemlig vært uvanlig store kull. Nå var de blitt voksne, og et nytt stort kull var på gang. Slike generasjonsbølger kalles «Eilert Sundt lov», og er et viktig redskap for forståelse av demografi.
Sosiale problemer
![](/thumb.php?f=Eilert_Sundt_minnesmerke_Farsund.jpg&width=400)
Han tok også for seg andre sosial probleme. Barn født utenfor ekteskap ble oppfatta som et stort problem. Sundt skrev to avhandlinger om dette: Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge og Forsatte Bidrag angaaende Sædeligheds-Tilstanden i Norge. Han mente at problemet særlilg ramma unge kvinner, som ble sittende med skam og en unge å fø på, mens faren stakk av og dermed slapp unna problemene. Han identifiserte to faktorer som bidro sterkt til problemet, og som var utbredt på bygdene. Det ene var såkalt «nattefrieri», det vil si menn som kom med fagre løfter for å slippe til, og som deretter trakk seg eller stakk av; det andre var felles natteleie for unge jenter og gutter på bygdene, som naturlig nok førte til fristelser. Sundt mente at bøndene måtte ta ansvar for særlig dette siste punktet ved å sørge for bedre losji for tjenestefolket.
Alkoholmisbruk var også et problem han tok for seg. Avhandlinga Om Ædrueligheds-Tilstanden i Norge er basert på innsendte oppgaver fra 180 000 personer, og Sundt gikk personlig gjennom alle disse. Oppgavene ble skrevet av folkeskolelærere over hele landet, og ga opplysninger om alkoholvanene til voksne menn i skolekretsen. Han fant blant annet ut at alkoholproblemene var større blant bønder på storgårder på Østlandet enn blant småbrukere på Vestlandet, og at det samtidig var verre blant gårdsarbeidere på Vestlandet enn blant gårdsarbeidere på Østlandet.
Også i undersøkelser om hygiene, husliv og annet brukte Sundt folkeskolelærere, prester og andre som informanter, slik at han kunne få inn omfattende materiale. Der det ikke var mulig å bruke tallfesta materiale til å lage statistikk, tok han intervjuer. Han sørga da gjerne for å stille samme spørsmål til flere, slik at han kunne være sikker på å få et så riktig svar som mulig.
Bygningshistorie, håndverk og husflid
Sundt interesserte seg også for andre ting, og skriftet Om Bygnings-Skikken paa Landet i Norge er et viktig verk innen norsk bygningshistorie. Han navnga blant annet forskjellige stuetyper – for eksempel jærhus og akershusisk stue – og hans typologi er fortsatt grunnlag for inndeling av disse. Skriftet ble opprinnelig trykt som artikler i Folkevennen, og i 1861 ble disse artiklene samla under felles overskrift i innholdsfortegnelsen, for så å bli gitt ut som særtrykk i 1862.
Samme år som skriftet om bygningsskikk kom ut ga Sundt også ut Bidrag til Bygningsskikkenes Udvikling paa Landet i Norge, et verk som for det meste besto av utkast til bygningstegninger. Hensikten var å gi råd om hvordan man burde bygge for å gi best mulig livskvalitet. Dette skrivet ble kontroversielt. I Selskabet for Folkeoplysningens Fremme la man i 1866 merke til at selskapet hadde stått for halvparten av kostnadene, hvilket førte til at det ble sett nærmere på verket. Det viste seg at enkelte av Sundts forslag var i strid med tilrådinger fra lokale helsemyndigheter, særlig på Vestlandet. Enkelte av disse tilrådingene hadde til og med blitt lovfesta. Eksempler på dette er at noen av Sundts tegninger plasserte utedoen under samme tak som våningshuset, og at han la fjøset tett opp til våningshuset[1].
Han så for seg et større prosjekt om norsk arbeid, og tok blant annet for seg forskjellige båttyper, treskjæring og annet. Om Husfliden i Norge: Til arbeidets ære og arbeidsomhetens pris var en avhandling om husflid, som han så på som et viktig redskap mot mange problemer. Han trakk blant annet fram gården Skattum på Østre Toten som et eksempel til etterfølgelse: Der lagde Ole Skattum og en tjenestegutt over 12 000 treskjeer i året, noe som var en viktig attåtnæring. Sundt ga et eksemplar av boka til Ole Skattum samme år som den ble utgitt (se bilde nedenfor).
Annet virke
Eilert Sundt var en av grunnleggerne av Selskabet for Folkeoplysningens Fremme i 1850, og han var formann i selskapet fra 1856 til 1866. Han var også med på å grunnlegge Christiania Arbeidersamfund i 1864, og var formann fra starten og fram til 1870. Han inngikk også i kretsen som først begynte å fremme tanken om samvirkemodellen i Norge.
Fra det offentlige fikk han støtte til å drive sine undersøkelser gjennom et stipend fra regjeringa. Det ble regelmessig fornya, men etter hvert kom det kritikk mot at resultatene lot vente på seg. Søren Jaabæk krevde at støtten måtte stoppes, og til tross for støtte fra professorer, embetsmenn og en del politikere ble stipendet stoppa i 1869. En av hans støttespillere var Peder Fauchald, men han hadde gått bort i 1856. Han ble utnevnt til sogneprest i Eidsvoll, men dette var ikke noe han var fornøyd med, for han ville langt heller fortsette sin forskning. Han ble allikevel stående i dette embetet til sin død.
Sundt var medlem av Videnskabs-Selskabet i Christiania (nå Det Norske Videnskaps-Akademi) fra det ble grunnlagt i 1857. Han var også medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og av Finska litteratursällskapet i Helsinki. I 1864 ble han ridder av St. Olavs orden.
Ettermæle
![](/thumb.php?f=Eilert_Sundt_gravminne_Eidsvoll.jpg&width=400)
Eilert Sundts gravminne på Eidsvoll kirkegård, i form av en lav obelisk med jernlenke rundt, er bevart. Det er også et malt portrett av ham i kirken, sammen med portetter av ni andre sokneprester.
Han fikk etter sin død oppkalt gater etter seg på/i Kongsberg, Oslo, Skien, Stavanger og Trondheim. På Olaf Ryes plass i Oslo står det en byste av ham.
Universitetet i Oslo har oppkalt en bygning på Blindern etter ham. Det samfunnsvitenskapelige fakultet holder til i bygningen. Fakultetet arrangerer årlig Eilert Sundt-forelesningen til minne om ham. SiO barnehage Eilert Sundt, en studentbarnehage på Blindern, har også fått navn etter forskeren.
Også ved Universitetet i Agder finner man Eilert Sundt hus; det er også i Agder Fakultet for samfunnsvitenskap som holder til i huset. Fakultetet deler årlig ut Eilert Sundt-prisen, som er en pris til elever i videregående skole som har tatt for seg en samfunnsvitenskapelig problemstilling.
Lister videregående skoles avdeling i Farsund heter Lister videregående skole Studiested Eilert Sundt, og kalles ofte bare Eilert Sundt videregående. I hans fødeby finner man også idrettsanlegget Eilert Sundthallen. Kulturarrangementet Eilert Sundt-dagene arrangeres årlig i Farsund.
Han metoder både for innhenting av materiale og for analyse av det ble en viktig inspirasjonskilde til senere forskere, og hans bidrag til utviklinga av norsk samfunnsvitenskap var uvurderlig.
Bibliografi
Det følgende er et utvalg av verker. I tillegg til disse kommer utallige artikler i aviser og magasiner og en rekke særtrykk og rapporter.
- Beretning om Fante- eller Landstrygerfolket i Norge. 1850.
- Om Dødeligheden i Norge. Bidrag til Kundskab om Folkets Kaar og Sæder. 1855.
- Om Giftermaal i Norge : Bidrag til Kundskab om Folkets Kaar og Sæder. Christiania. 1855. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge. Christiania. 1857. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Røros og omegn : reiseberetning. Christiania. 1858. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Piperviken og Ruseløkbakken : Undersøgelser om Arbeidsklassens Kaar og Sæder i Christiania. Christiania. 1858. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Ædrueligheds-Tilstanden i Norge. Christiania. 1859. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Fortsat Beretning om Fantefolket. Christiania. 1859. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Harham. Et Exempel fra Fiskeri-Distrikterne. Christiania. 1859. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Anden Aars-Beretning om Fantefolket. Christiania. 1862. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Bygnings-Skikken paa Landet i Norge. Christiania. 1862. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Fortsatte Bidrag angaaende Sædeligheds-Tilstanden i Norge. 1864.
- Paa Havet: Beretning om Forlis i Tromsø Bispedømme. Christiania. 1863. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Fjerde Aars-Beretning om Fantefolket. Christiania. 1865. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Sædeligheds-Tilstanden i Norge : Tredie Beretning. Christiania. 1866. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris. 1867. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Renlighedsstellet i Norge: til Oplysning om Flid og Fremskridt i Landet . Christiania. 1869. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om fattigforholdene i Christiania : fra den ved Christiania repræsentantskabs beslutning af 9de september 1868 nedsatte kommitte. Christiania. 1870. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Om Huslivet i Norge: fortsættelse af bogen fra 1869 "Om Renlighedsstellet i Norge" : og med særligt hensyn til de tre vestlandske Amter Romsdal samt Nordre og Søndre Bergenhus. Christiania. 1873. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Verker i utvalg, red. av H. O. Christophersen m.fl., 11 bd. 1974–78.
Referanser
- ↑ H.O. Christophersen i forord til 1976-utgaven av Om Bygnings-Skikken paa Landet i Norge (Sundt, 1976, s. IX)
Kilder
- Munthe, Preben: «Eilert Sundt» i Norsk biografisk leksikon
- Sundt, Eilert: Om bygnings-skikken på landet i Norge. Utg. Gyldendal. Oslo. 1976. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Sundt, Eilert: Om Husfliden i Norge. Til Arbeidets Ære og Arbeidssomhedens Pris. 1867–68. Digital versjon på Nettbiblioteket
- Farsund i Vanse, Ministerialbok nr. A 2 (1815-1836), Fødte og døpte 1817, side 9
- Eilert Sundt i folketelling 1865 for Vestre Aker prestegjeld fra Digitalarkivet
- Eidsvoll i Eidsvoll, Klokkerbok nr. I 3 (1871-1877), Døde og begravede 1875, side 236
- Sundt - slekt fra Egersund i Store norske leksikon
- Eilert Sundt (1817–1875), nettutstilling fra Statsarkivet i Kristiansand
- Eidsvoll kirke på Norges kirker